Este 23 iulie. Implinim 11 ani de casnicie.
Ani impletiti cu durere, cu plans, cu bucurie, cu crestere, cu intelegere, cu transformare, cu o iubire care a devenit mai statornica, mai profunda an dupa an.
Viata de familie este un prilej extraordinar de crestere, de renuntare la "omul vechi" si de creare a omului reinnoit prin puterea lui Dumnezeu.
Ne-am slefuit unul pe altul, ne-am ridicat unul pe altul .
"Mai fericiţi sunt doi laolaltă decât unul, fiindcă au răsplată bună pentru munca lor;Căci dacă unul cade, îl scoală tovarăşul lui. Dar vai de cel singur care cade şi nu este cel de-al doilea ca să-l ridice!" Ecclesiastul 4:10 |
In acest articol nu iti voi da lectii, dar iti voi prezenta 5 alegeri care mi-au intarit casnicia:
1. Am ales fiecare cresterea sprirituala
Ne-am bazat pe conceptul TRIUNGHIULUI CASNICIEI .
Unde :
A- Dumnezeu
B- Eu (sotia)
C- sotul
Si cu cat A si B lucreaza in relatia cu Dumnezeu, cu atat ne apropiem mai mult unul de altul.
Deci fiecare isi propriul urcus si in acelasi timp urcam impreuna.
Practic, ne oferim zilnic timp de lucru cu noi insine (stabilind niste reguli clare ) si zilnic ne rugam impreuna.
2. Am ales dragostea neconditionata ( intr-un mod constient si asumat )
E grea partea aceasta pentru ca arde in noi dorinta ca cei de langa noi sa fie/sa faca cum credem noi.
Mi-a luat mult timp sa pot intelege slabiciunile , neputintele sotului meu. De ce? Cauza este mandria.
Te crezi mai buna. Nu te vezi cu adevarat.
Ce e de facut? Sa incepi sa devii autentica si sincera cu tine insati.
Cum?
- Sa fii dispusa sa recunosti ca ai gresit ( mai mult decat scuze, o recunoastere, o marturisire a greselii)
-Sa fii dispusa sa impartasesti, sa comunici , sa vorbesti despre poverile tale personale - nu pentru "solutii" , ci pentru a ne simti ascultati.
- Sa fii dispusa sa iti imbratisezi slabiciunile : asta te va smeri si te va ajuta sa il accepti pe cel din fata ta.
- Sa fii dispusa sa apreciezi diferentele dintre voi
Toate aceste alegeri sunt procese zilnice, nu ajungi pe un nivel superior si ramanem acolo. Suntem lucratori.
3. Am ales sa slujesc
Am ales constient ca vreau sa il sustin, ca vreau sa il ajut, ca vreau sa am incredere in el, ca vreau sa il ascult, ca vreau sa gaseasca in mine linistea si pacea, ca vreau sa simta tihna cand ajunge acasa.
Am ales constient sa fac actiuni pe care nu am chef sa le fac pentru binele lui.
Am ales constient sa il ascult, chiar daca ideile mele erau diferite.
Si apropos de asta, mereu mi-a fost bine cand mi-am ascultat sotul. 😁 Desi NU A FOST O LECTIE USOARA. Dar in timp am experimentat ca legatura lui cu Dumnezeu este puternica si am prins incredere in cuvantul/alegerile lui.
A mai gresit ? Da.
Mi-a ranit orgoliul? Da.
4. Am ales sa comunicam
...intr-un mod respectuos.
Nici unul dintre noi nu am avut modele de comunicare in familia de baza. Asa ca, stangaci, am inceput sa invatam.
1. Spunem adevarul - o parte grea, in care copiii din noi inca vor sa nu isi asume responsabilitatea, vor sa minta sau sa distorsioneze adevarul.
2. Ne alegem cuvintele cu grija - daca starea emotionala este intensa, ne retragem , ne luam cateva momente, apoi vorbim. Nu vorbim la nervi.
3. Vorbim incet in discutiile mai aprinse
5. Am ales sa binecuvantam si sa ne rugam unul pentru altul
Este foarte important sa iti dai seama care este limbajul de iubire al sotului tau, cum se simte el iubit si sa folosesti ACEA cale.
Nu calea prin care tu te simti iubita.
Iti recomand cartea "Cele 5 limbaje ale iubirii" .
O alta idee este faptul ca am invatat sa ii transmit ganduri bune, raze de lumina, rugaciuni fulger .
O casnicie nu devine buna si implinitoare peste noapte, ci are nevoie constanta de lucru, slefuire, curatire.
La multi și binecuvântați ani împreună!
RăspundețiȘtergereMultumesc pentru gandul bun !
Ștergere